baseret på virkelige hændelser
GenerationX DKs #1!
Bedre på: www.NXTGN.org
"Jeg synes, Keanes værker er fantastiske. Det må de være."
"Hvis de var dårlige, ville de ikke have så mange beundrere."
Andy Warhol
Nordcalifornien 1958
50'erne var en storslået tid. Hvis man var en mand.
Jeg hedder Dick Nolan, og jeg er journalist.
Det her er den særeste historie, jeg har dækket.
Den begyndte, da Margaret Ulbrich forlod sin mand, -
- lang tid før det blev moderne.
Kom, Janie.
Søde? Så er du her!
- Du er i North Beach. - Hvor er du flot, Deirdre.
Dee-Ann.
Her lød Deirdre som noget, kun min mor kaldte mig.
Er her ikke bare skønt? Har Jane det godt?
Ja. Det er en god, lille skole. Men det er svært uden hendes far.
- Jeg ved ikke, om vi kan ... - Hold op. Du får det bedre uden ham.
- Jeg har aldrig brudt mig om Frank. - Du var min brudepige.
Og derfor kunne jeg ikke sige noget. Men næste gang advarer jeg dig.
Nu skal vi have lidt sjov. Hungry i er den bedste jazzklub.
Italiensk mad hos Vanessi's. Frelse hos buddhisterne.
Kunst på 6th Gallery.
- Udstiller de kun moderne kunst? - Ja. De har espresso i kælderen.
- Hvad er det? Er det en joint? - Du har meget at lære.
Dengang gik kvinder ikke bare. Ikke uden faste fremtidsudsigter.
Hun havde kun malerierne bag i bilen og datteren på bagsædet.
Held og lykke.
Her kommer ikke mange damer.
Er Deres mand indforstået med, at De arbejder?
- Min mand og jeg er separeret. - Separeret?
Jeg er klar over, at jeg ingen erhvervserfaring har.
Men jeg har virkelig brug for jobbet, så jeg kan forsørge min datter.
Jeg er ikke god til at føre mig frem, men jeg vil vise Dem min mappe.
Jeg har studeret kunst ved Watkins Art Institute i Nashville.
Og jeg har taget illustrationskurser. Det her er en af mine pasteller.
Og her er et andet portræt, en kultegning.
De har vel forstået, dette er et møbelfirma?
- Ser du noget, du kan lide? - Jeg kan godt lide de der.
De er rigtig flotte.
- Dine billeder er søde. - Tak.
- Hvor meget koster de? - I dag koster de kun to dollars.
- Jeg vil give én dollar. - Så siger vi det.
- Værsgo, Dylan. - Bare sæt dig på skamlen.
- Hvad hedder du? - Jeg hedder Dylan.
- Og hvor gammel er du? - Jeg er ni år.
- Det ligner et Monet. - Monet?
Monet! Det var noget af en kompliment.
Med forlov vil jeg dog indvende, at jeg nærmere maler som Pissarro.
Kom lidt nærmere. Så gør vi det.
Se disse vovede, stærke farveklatter.
Har I lyst til at røre ved det? Kom nu! Gør det bare.
Det er ikke et tykt lag. I ødelægger det ikke.
Det koster 35 dollars.
Vil I have mig undskyldt et øjeblik?
- Værsgo. - Tak.
Du er mere værd end håndører. Du sælger dig selv alt for billigt.
Jeg er glad for, de kunne lide det.
Du er da ovre det stadie. Du har lagt dit hjerte i de billeder.
Hvad hedder du?
Margaret.
Vil du ikke hellere flirte med de piger derovre?
Nej. Jeg kan godt lide dig, Margaret ... Ulbrich.
Ved du hvad, Margaret Ulbrich? Du undervurderer dig selv.
Nu skal jeg vise dig, hvordan man gør.
Lille pige!
Vil du ikke portrætteres af den verdensberømte -
- Margaret Ulbrich, dronningen af San Francisco Bay?
På få minutter indfanger hun din sjæl.
Ville du ikke ønske, du var på det smukke billede?
Det er mig. Og det er det der også.
Det der startede som mig, men så gjorde mor det til en kineserdreng.
Om forladelse. Jeg gik vist helt galt i byen.
Jeg må hellere tøffe videre, inden mr. Ulbrich stikker mig en på lampen.
Mr. Ulbrich er ude af billedet.
- Godaften, Henri. - Mr. Keane!
- Undskyld, jeg ikke ringede først. - Deres sædvanlige bord står klar.
Godaften, madame. Velkommen. Vær venlig at følge med.
Og jeg skal ikke betale. Jeg har foræret kokken et maleri.
Ved du, hvad han sagde? "Ingen maler Montmartre som Walter Keane."
Tænk, at du har boet i Paris.
Det var mit livs bedste tid.
- Jeg har faktisk aldrig fløjet. - Man må selv gribe alle chancer.
Jeg ville være kunstmaler, og så tog jeg af sted.
Jeg gik på École des Beaux-Arts. Havde et atelier på venstre bred.
- Overlevede på brød og vin. - Du er rendyrket romantiker.
Det kan du lige bande på.
Det var ikke nemt at vende det bedre borgerskab ryggen.
Jeg måtte sige mit arbejde op.
Forlade min kone.
Det er ikke lette valg.
Jeg har aldrig været fri.
Jeg var nogens datter, nogens kone, nogens mor.
Jane er på alle mine billeder, for jeg kender ikke andre.
Nedgør ikke dine billeder. Du har et uforligneligt talent.
Du kan se på en person og få vedkommende ned på lærredet.
Du kan male folk.
Jeg kan kun male ting. Mine gadebilleder er da ...
... charmerende, men når alt kommer til alt, er det bare huse og fortove.
Jeg er sikker på, at du kan male hvad som helst.
Når du ser sådan på mig, kunne jeg falde med et brag.
Undskyld ... Det her går virkelig hurtigt.
Det er længe siden, jeg sidst havde et stævnemøde.
Jane, sid nu stille.
Efter alle de år må du da vide, hvordan mit ansigt ser ud.
Dit lærred er helt tomt.
Man kan ikke skynde på inspirationen.
Du må ikke forstyrre mr. Keane. Kreativiteten kommer indefra.
Det skal du ikke tænke på. Hun forstyrrer mig ikke.
Jeg må stille dig et spørgsmål. Hvorfor de store, sære øjne?
Jeg tror på, man kan se meget i øjnene.
Øjet er sjælens spejl.
Ja, men du maler dem som pandekager. De er blæst helt ud af proportioner.
Jeg udtrykker mine følelser gennem øjnene.
Jeg har altid tegnet øjne sådan.
Som barn var jeg døv i en overgang efter en operation, -
- så jeg begyndte at stirre.
Jeg var afhængig af folks øjne.
Walter? Hej, Walt! Jeg syntes da nok, det var dig.
Hvor er jeg glad for at træffe dig. Har du hørt fra byggeudvalget?
Mine mænd skal bruge dispensationen til fjerde sal.
- Du hører fra dem inden torsdag. - Fjong! Det siger jeg videre.
Hvad handlede det om?
Jeg ville ikke have fortalt dig det.
Jeg er ejendomsmægler.
- Er du ejendomsmægler? - Ja.
Succesrig ejendomsmægler -
- med kontorets bedste indtjening tre år i træk.
Og det skammer du dig over?
Enhver klovn kan da udleje en lejlighed.
Min eneste drøm er at forsørge mig selv som kunstner.
Jeg forsøgte at gå efter drømmen, men klarede det ikke.
Jeg er bare en søndagsmaler.
Tak. Bare gå med ind.
Bare stil dem herovre. Jeg vil gerne ...
Ja, det er fint der. Jeg vil gerne stuve dem lidt af vejen.
Det her er et, som jeg arbejder på.
Som du kan se, er jeg i gang med det.
Hej. Jeg har hentet posten.
Posten ...
Hvad er der?
Frank vil tage Jane fra mig.
- Han mener, jeg er uegnet som mor. - Du er en perfekt mor.
Han har sagt til domstolen, at hun savner et ordentligt hjem.
Og at jeg ikke som enlig mor formår ...
Så gift dig med mig.
- Walter! Jeg ... - Find ikke en grund til at sige nej.
Jeg har en million grunde til at sige ja.
Det giver ingen mening. Men tænk på, hvor sjovt vi får det.
Jeg vil tage mig af jer piger.
Margaret, jeg er nede på knæ. Nå, hvad siger du? Gift dig med mig.
- Vi tager til Hawaii i weekenden. - Hawaii ... Bryllup ...
Jeg er vild med dig. Jeg er helt paf. Hvorfor skulle vi tage til Hawaii?
Fordi du er en prinsesse og fortjener et bryllup i paradis.
Du havde ret. Det er paradis.
- Kun Gud kunne skabe de farver. - Jeg vidste, du ville elske det.
- Kan vi ikke blive her for evigt? - Jeg ved nu ikke med for evigt.
Men en uge til kan jeg nok godt ordne.
Det er vandfaldet. Luften var så frisk, man kunne smage den.
Det er et gammelt alter.
En statue af Kane, skabelsens gud.
Jeg bad til ham.
Walter og Janie byggede det der sandslot sammen.
Det er gået stærkt.
Siden du kom, har jeg haft to stævnemøder, og du er blevet gift.
Der var et tomrum i mit liv, som Walter fyldte ud.
Han har fyldt mange ud i kunstmiljøet.
- Det er min mand, du taler om. - Ja. Derfor nævner jeg det.
Jeg er ikke helt blåøjet.
Okay, jeg er blåøjet. Men jeg kender min mand.
Walter kan handle overilet, men han forsørger os og er sød mod Jane.
Vi vil begynde forfra. Jeg er fraskilt og har et barn.
Walter kom som en velsignelse.
Tak.
Jeg tager den her.
"Du står på tærsklen til umådelig stor succes."
Det geniale er spontaniteten.
- Billedet har intet midtpunkt. - Det er gestikulerende.
Bestemt. Der er en stærk påvirkning fra tachisterne.
Jeg har hørt, Tab Hunter har kig på et af dem.
Det må jeg ikke udtale mig om.
I guder! Du kommer bare ikke herind lige nu.
Ruben! Goddag. Har du et øjeblik?
I dannede kredse opererer man med aftaler.
Jeg kan komme tilbage senere.
Du bliver vild med det, jeg har med i dag.
Har jeg ikke set det der før?
Nej da. Det var af femte arrondissement.
Det her er sjette arrondissement.
Du var i Paris i en uge. Hvordan kan du stadig spytte dem ud?
Jeg har det hele heroppe. Og her.
De kommer ikke op her. Du ved, vi ikke kan lide det figurative halløj.
- Kunst er ikke mode. - Jo.
Folk vil have Kandinsky eller Rothko. Ikke sukkersøde gadeskilderier.
Hvad så med de her?
Du godeste, du er gået ind i en ny fase.
Nej. Det er min kones.
Hvorfor er deres øjne så store? Som store, indtørrede svesker.
Det er ekspressionisme. Det kan du vel nok se?
Jeg er bare glad for, at I to har fundet hinanden.
- Hvad siger du? - Jeg siger nej.
Det er ikke kunst. Det er til et blad.
"Send os en tegning, og vind konkurrencen."
- Mange vil kunne lide de billeder. - Ikke mine kunder.
Vær venlig at fjerne det rod, før smagspolitiet kommer.
Vi får aldrig foden indenfor.
Det er en indspist klub af galleriejere og kunstanmeldere, -
- som bestemmer, hvad der er in. Det er ligesom McCarthy-høringerne.
"Dén maler giver jeg min velsignelse. Dén dømmer jeg til evig glemsel."
Jeg tror, folk køber kunst, fordi den rører dem.
Du lever i en fantasiverden.
Folk får ikke lov til at opdage kunsten.
De køber kunst, fordi den er på rette sted på rette tidspunkt.
Giv en stor hånd til Cal Tjader! Det var et forrygende sæt.
Husk nu at blive hængende til koncerten klokken et i nat.
- Hav en god aften. - Undskyld mig.
Hej, Banducci. Fænomenal musik i aften. Det swinger.
- Mange tak. - Walter Keane. Jeg er maler.
Jeg har siddet og set på dine vægge. De er temmelig kedelige.
Måske har du ret. Hvilken farve tænkte du på?
Nej, jeg er kunstmaler. Jeg har boet ved Seinen.
Nu er jeg vendt hjem til Staterne.
Jeg er på udkig efter ... et godt sted at udstille.
Jeg kan lide min klub, som den er.
Hvis dine billeder er så hotte, så få dem på museum.
Forstået. Du kører en forretning og ikke en velgørenhedsorganisation.
Hvad nu, hvis jeg lejede dine vægge?
Walter og Margaret? Så er vi klar.
En kunstkender! Skønt. Hvad kan jeg gøre for Dem?
Jeg leder bare efter lokummet.
Tak.
- Jeg tror, du ville gøre ham flov. - Det var ikke besværet værd.
Jeg sagde nej.
Se lige det barn. Hvor er hun dog trist.
Er hun fattig?
Hun er forsømt. Det giver mig lyst til at græde.
- Er du Keane? - Ja, det er jeg.
- Du er en forbandet god kunstner. - Mange tak.
Dine værker er meget stærke.
Der er så mange følelser i de øjne.
Er der noget galt?
Nej. Jeg troede ikke, De talte om den lille, forsømte pige.
Jeg er med. Kunstneren vil ikke af med sit yndlingsbillede.
Tusind tak, skat. Jeg er vild med det.
Jeg skal nok skynde mig.
Hej, Picasso! Der er godt med folk i aften, hva'?
Det mærker jeg ikke ude i mit kosteskab.
Det er en gennemgang. Når folk drikker, skal de lade vandet.
Det krænker mig. Når folk ser kunst, skal de ikke tænke på lort.
Skru ned for de farverige gloser. Der er damer til stede!
BANDUCCI OG KUNSTMALER GIVER SMÆK FOR SKILLINGEN
Jeg har aldrig før stillet kaution.
Banducci grinede ad vores kunst, og jeg pandede ham en.
Kunstnere skal kunne håndtere kritik.
Jeg var i dårligt humør.
Jeg havde fået et par sjusser og tog æren for et par af de store øjne.
- Hvad? Hvorfor gjorde du dog det? - Det var en misforståelse.
Og jeg ville ikke risikere, at salget gik i vasken.
Det må du aldrig gøre igen.
Lad mig nu være. Jeg henter bare billederne.
Er det ikke utroligt? Fuldt hus. Jeg har ikke engang et hovednavn.
Walter, vi kom sgu på forsiden.
Folk er kommet for at se de rørstrømske billeder, -
- som fik to voksne mænd op at slås.
- Jeg er dødtræt af dig, Keane! - Vi ses i retten! Dit svin!
- Jeg sagsøger dig! - Jeg er dødtræt af dine billeder!
Jeg sagsøger dig for bagvaskelse og ubegrundet anholdelse! Dumme svin!
Walter Keane gik aldrig stille med dørene. Det sælger ikke.
Ser man det ... Det var en ordentlig gang gylle, du fyrede af.
Dick Nolan fra The Examiner.
Lig ikke søvnløs på grund af mig. Jeg spiser skandaler til morgenmad.
- Og skriver om dem i min klumme. - Skriver du ikke kun om de kendte?
Banducci er berømt. Og du tæskede ham. Så du er næsten berømt.
Giv mig en drink.
Hej, Gary. En Ward Eight i højt glas.
Og det samme til min ven her.
Nå, Walter ...
Fortæl mig om dine billeder.
- Da jeg var i Paris ... - Vorherre bevares. Ikke dem.
De små sigøjnerbørn.
Vågn op.
- Vågn op. - Hej.
Du var et hit.
Sikke en aften. Alle dine store øjne er nu udsolgt.
- Der må være 200 dollars. - De forguder dig.
På grund af den artikel var klubben helt proppet.
Og så kom der en berømt journalist.
Jeg skal bruge flere malerier! Nu!
Jeg skal have mindst en uge. Jeg skal skitsere og male og ...
Selvfølgelig. Men det er alle tiders chance.
Vi bliver et legendarisk makkerpar. Jeg indynder mig på alle klubberne.
Og du går herhjemme og gør det, du elsker mest.
Hold op!
Jeg elsker dig.
Øjnene er så stærke.
Der var engang en digter, som kaldte øjnene for sjælens spejl.
Derfor har jeg altid malet dem så store.
Hvis I er interesserede i dem, arbejder jeg på nogle nye.
En lille, lyshåret pige i en gul kjole, som er hjerteskærende.
- Walter? - Hej, skat. Hvad laver du her?
- Hvorfor lyver du? - De damer må have mig undskyldt.
Du tog æren for noget, som du ikke har lavet.
- Jeg ville bare lukke handlen. - De børn er en del af mig.
Købere betaler mere, hvis de møder kunstneren.
De kan ikke møde mig, for du bad mig om at blive hjemme.
Vi tjener penge nu. Er det ikke ligegyldigt på hvem?
- Du tager så let på det. - Bestemt ikke!
Det handler ikke om egoer. Du må gerne sige, gademaleriet er dit.
Det er da fint, at du slet ikke er knyttet til din kunst, men ...
Jeg vil bare dele kunsten med hele verden.
Skal dine børn ligge i en stak i dit skab eller hænge i nogens stue?
- Paparazzi! - Hvem er den mand?
Det er Dino Olivetti fra skrivemaskinedynastiet.
Men ham kan du godt glemme. Han taler ikke ét ord engelsk.
- Banducci! - Godt at se dig.
Mr. Olivetti er betaget af maleriet.
Han vil gerne vide, hvem kunstneren er.
Det er jeg.
En fornøjelse at møde Dem.
Godaften. Hvor længe har De interesseret Dem for kunst?
Dette værk kalder jeg for ...
5.000!
Vi tjente 5.000 dollars, og det var ikke engang et af dine gode.
- Mener du ikke "et af dine gode"? - Nej da.
Jo, godt så. Et af vores gode.
Vi hænger nu i den italienske fabrikant Olivettis samling.
Det skaber troværdighed at have ham som mæcen.
Og deraf følger respekt.
- Hvad med ærlighed? - Maleriet er signeret Keane.
Jeg hedder Keane. Du hedder Keane.
Fra nu af er vi en og samme person.
BYLIV af Dick Nolan
Ifølge mine kilder venter der borgmesteren en stor overraskelse.
På vegne af verdens børn -
- overrækker jeg dette maleri til San Franciscos borgmester.
Det forlyder, at Sovjetunionens ambassadør er i byen denne uge.
For at fremme verdensfreden ad kulturens vej -
- donerer jeg dette billede til folket i Sovjetunionen.
The Purple Onion. 21.30. Joan Crawford har bestilt bord.
Miss Crawford, i anerkendelse af Deres filmiske talent -
- skænker vi Dem dette maleri.
Katten er ude af sækken.
Vores lokale berømthed Walter Keane åbner sit eget galleri.
Ruben får et føl på tværs, når han ser det her.
Jeg kan huske, dengang mor malede det.
- Er du sikker? Det er længe siden. - Jeg er helt sikker.
Jeg sad i køkkenet i vores gamle lejlighed.
Nu er du forvirret, søde ven. Det er mig, der har malet det.
Nej, det har mor. Jeg har min blå kjole på.
- Mange piger har lige den kjole. - Men du har falkeblik.
Jeg malede det, men forsøgte at efterligne din mors stil.
Den slags billeder, hun malede før i tiden.
Det gjorde du rigtig godt.
Goddag. Undskyld, jeg har aldrig prøvet det før, så jeg ved ikke ...
Jeg er opdraget som metodist. Skal jeg gå igen?
Nej, bliv bare. Vi jager ikke folk væk.
Hvad nager dig?
Jeg har løjet for mit barn.
Hvorfor har du det?
Min mand pressede mig til det. Jeg har aldrig løjet for hende.
- Sådan er jeg ikke. - Er din mand sådan?
Ikke i mine øjne.
Han kan godt lide at fortælle historier og overdrive lidt, men ...
... han er en god mand. Han vil spare op, så vi kan købe et hus.
Men hvad med barnet? Vil denne løgn gøre hende ondt?
Ondt? Nej.
Nej, jeg ...
Jeg søger bare svar.
Den moderne verden er et indviklet sted.
Indimellem må man skåne børn for visse sandheder.
Nej, det er ikke ...
Din mand forsøger nok at få det bedste ud af en dårlig situation.
Du er selv opvokset som kristen. Du kender læren.
Manden er hjemmets overhoved.
Måske skulle du stole på hans dømmekraft.
KEANE GALLERY, ÅBNINGSRECEPTION
Jeg synes, de er uhyggelige, sukkersøde og amatøragtige.
Lige præcis. Jeg er vild med dem.
Vi kom tidligt med på vognen. Vi har tre.
Tak.
Keane.
Hej, søde. Skæppeskøn fest.
Hvor er dine billeder?
Vi besluttede os for kun at vise Walters.
Hvorfor gjorde vi dog det?
- Fordi Walter har et navn. - Det er nu underligt.
Han slår mig ikke som typen, der maler udmarvede killinger.
Hvor er det bare skønt at se dig. Tusind tak, fordi du kom.
Deres mand har virkelig talent.
Maler De også?
Det ved jeg ikke.
Jeg er interesseret i Deres teknik. Hvor længe var De om at male det?
Det der? Det tog vist et par måneder.
Først idéstadiet og skitseringen.
Og så dagene, hvor det bare er mig og oliefarverne.
- Oliefarverne? Er det ikke akryl? - Jo, det der er.
Jeg har så mange, vilde idéer, der rumsterer rundt i mit hoved.
Hvor kommer idéerne fra?
Hvad mener De?
Hvorfor maler De kun billeder af børn?
Må jeg minde Dem om, at De stadig taler under ed?
Miss Rogers, i Deres vidneerklæring siger De, -
- at da De mødte Judson Bailey, talte han med en mand i baren.
- Jeg forstår ikke ... - Kunne han ikke være en fremmed?
- Nej! - Tak. Ingen yderligere spørgsmål.
"Perry Mason" er tilbage om lidt.
New York Times' kunstanmelder John Canaday perspektiverer -
- Walter Keanes værker.
Keanes værker udmærker sig på ingen måde.
Han er hverken medlem af sammenslutningen eller pristager.
Han er kun kendt for sin optræden i en vis avis' sladderspalte.
Mr. Keane er årsagen til, at vi har brug for kunstkritikere.
Så de kan beskytte almenheden mod sådanne uhyrligheder.
Mor?
Mor? Må jeg komme ind?
Nej, det må du ikke. Mor har travlt lige nu.
Hvad laver du?
Jane, skat? Kom. Din mor skal have fred og ro.
Nogle gange trænger voksne til at være lidt alene. Kom her.
Er det isbilen?
Gå ned og hent en ispind til dig selv.
Uforligneligt!
Jeg har det ikke godt med det.
Jane og jeg havde et nært forhold, og nu ...
Jane har det fint. Hun får is.
Hun har fået nye sko og en uddannelsesopsparing.
Måske ... Det er nok terpentinen, der stiger mig til hovedet.
Du må hjælpe mig. Jeg vil forsvare vores kunst i fjernsynet.
- Skal du i fjernsynet? - Ja. Men hvad skal jeg sige?
Hvad driver mig til at male de her billeder?
Måske lider du af en pervers besættelse af småpiger.
Undskyld. Du har vist malet dig selv op i en krog.
Hvis du vil have varme på til vinter, så hjælp mig.
Walter, kunst er personlig.
Hvad driver en voksen mand til at male det der?
Jeg voksede op omgivet af seks søstre?
Jeg voksede op på et børnehjem?
Jeg levede i en verden, hvor de voksne var forsvundet, -
- og børn og killinger løb rundt i et øde landskab?
Hvorfor malede du gadebillederne?
Jeg boede der jo, jeg oplevede de gader.
Var der kun solbeskinnede gader med blomsterboder?
Nej da. Det var lige efter krigen.
Alt var hærget.
Jeg rejste rundt på kontinentet.
Ødelæggelserne var gruopvækkende.
Jeg fik ar på sjælen i min tid som kunststuderende.
Intet i livet har gjort så stærkt indtryk på mig -
- som synet af de børn. Krigens uskyldige ofre.
Uden forældre. Uden hjem. De sloges om mad fra skraldespande.
Det var først der, mit liv som maler for alvor begyndte.
Fra den dag af malede jeg de fortabte børn med store øjne.
De øjne, som for altid vil bære på deres uafrystelige tristesse.
- Hvor meget har vi solgt i dag? - Der er ingen salg i de folk.
Alle er osere. De har ikke råd til malerierne.
Men vi har delt mange plakater ud.
Du tror, det er løgn! Vi er begyndt at kræve penge for plakaterne.
Først fem cent, så ti.
Ja, Maggie. Det er skrupskørt!
Men jeg tænkte: "Vil du helst sælge ét maleri til 5.000 dollars -
- eller en million plakater, som er billige at trykke?"
Folk blæser på, det er en kopi. De vil have kunst, der rører dem.
Så kan vi sælge den alle vegne. Overalt!
NUMEROLOGI
Sikke her stinker. Du må åbne vinduet.
- Hvad er klokken? - 18.30.
- Hvad har du der? - Det er personligt.
Vi er jo gift! Vi skal ikke have hemmeligheder for hinanden.
Stil det op på staffeliet.
Det er en helt anden stil.
- Ja, det er det. - Det ligner faktisk lidt dig.
Det er et selvportræt.
Hvordan skal vi forklare det?
Jeg tænkte, at ...
... jeg kunne signere det som mig selv.
Vil det ikke virke forvirrende? Keane er jo mig.
Men folk spørger, om jeg maler, og hvad skal jeg svare?
Det ville være rart med stolthed at kunne sige: "Det er mit."
Hvem har du fortalt om de store øjne?
Hvis du fortæller det til nogen som helst, vælter korthuset.
Vil du betale pengene tilbage? Vi har begået bedrageri.
Det ved jeg godt. Jeg lever med det hvert eneste minut af mit liv.
Jeg har holdt min del af aftalen. Jeg har ikke sagt det til en sjæl.
Lad mig nu få det her.
- Jeg vidste ikke, du malede. - Vi taler ikke højt om det.
Folk køber desværre ikke kvindekunst.
Hvad med Georgia O'Keeffe?
Hvor kommer inspirationen fra?
Fra verden omkring mig.
- Og jeg elsker Modiglianis linjer. - Modi-hvem?
Gudfader! Dick skriver for sladderspalten. Tal om familien.
Se lige lille Janies billeder. Hun har virkelig talent.
Sådan er familien Keane. Der løber oliemaling i vores årer.
Sikke en fin, lille overraskelse!
Det fjerde medlem af den malende Keane-klan.
- Lily, skat. Hvordan har du det? - Jeg har det fint, far.
- Jeg har tabt en tand. - Har du det?
- Har du været oppe at slås? - Nej, jeg tabte den bare.
Er det mig, som er tandfeen her, eller har din mor taget sig af det?
- Det har mor taget sig af. - Udmærket.
Kom, Janie. Kom. Vis hende børneværelset.
Og så kan I to piger bare rigtigt hygge jer.
Du har da aldrig nævnt, du havde en datter til?
Det må jeg da have gjort. Lily er fra mit første ægteskab.
Du må have mig undskyldt. Undskyld.
Walter, må jeg lige tale med dig?
- Hvad sker der derinde? - Det var Lily.
- Jeg har da nævnt hende. - Nej, det har du ikke.
- Skal hun bo her? - Hendes mor tager væk i weekenden.
Jeg har ret til hende en gang om måneden, men håndhæver ikke min ret.
- Hvor kan du lyve om noget så stort? - Hun er en sød pige.
Jeg har fundet mig i din datter helt uden brok.
Det vil jeg lade, som om du ikke sagde.
Undskyld. Lad os nu få det her overstået.
Enhver kunstkender vil sige, -
- at Walter Keane og Paul Gauguin har meget tilfælles.
De skippede begge karrieren for at rejse verden tynd.
Jeg har kendt mange berømtheder.
Kun én bestemt mennesketype trives i rampelyset.
Walter har, hvad der skal til. Det kan man ikke sige om Margaret.
- Det har jeg malet. - Virkelig?
Det er utroligt udtryksfuldt.
Sensuelt.
MDH ...
De er meget ... misterioso.
Ja. Vi bruger ikke mit navn, -
- fordi folk ikke tager kvinders kunst alvorligt.
MDH er mine initialer. Og ikke nok med det.
Jeg er interesseret i numerologi, og 7 er et vældig godt tal.
7?
Heldigvis er mit pigenavn Margaret Doris Hawkins.
M er det 13. bogstav i alfabetet. D er det fjerde, H er det ottende.
Hvis man lægger 1 og 3 sammen ...
Et sandt orgie af farver og solskin ... De må have mig undskyldt.
Så 4+4+8 giver 16.
Og 1+6 giver 7.
Skat? Kom lige et øjeblik.
Hvad fabler du om? Det er ikke en matematiktime.
Gør verden den tjeneste at lukke munden.
Det eneste tal, han skal have i hovedet, er prisen.
De tosser er lige stupide. Hvorfor sulter vi, mens de trykker penge?
Fordi den tosse er genial. Han sælger billeder.
Så sælger han plakater af billederne og postkort af plakaterne.
Jeg kunne gøre det efter på ti minutter.
- Ikke med samme tumpede naivitet. - Kunderne bemærker ikke forskellen.
I guder! Nu er det en strømning.
KEANE MOD KUNSTVERDENEN
MANDEN BAG ØJNENE
WOODSIDE, CALIFORNIEN
- Dee-Ann? - Jeg troede, jeg var kørt forkert.
Ja, indkørslen er meget lang.
Jeg kan næsten heller ikke selv tro, at jeg bor her.
Flot, ikke? Vi har 8.000 kvadratmeter. Pool.
Fem soveværelser. Jeg synes nu, det er lige i overkanten.
Vi er jo kun tre.
Hvor er det længe siden, jeg har set dig.
Ja, North Beach er kun 50 km væk. Men det virker som 500.
Du har vel travlt med at hænge ud med dine nye, rige venner.
Det er Walters venner. Han tager folk med hjem.
Beach Boys kom forbi.
Er du sulten?
Jeg er tørstig.
Jeg syntes, det var ekstravagant med en bar.
Men det vil overraske dig, hvor meget man får den brugt.
Hvordan har Walter det så?
Han har det som en fisk i vandet. Han har opfyldt alle sine drømme.
Og det har du også. Herligt.
Er det dit atelier?
- Nej nej, du skal ikke gå derind. - Jeg vil da lige kigge ind.
Jeg vil se, hvordan den berømte kunstners værksted ser ud.
Dee-Ann, du må ikke gå derned. Hør nu.
Du må ikke gå derind.
Det er også Walters atelier.
Er Walter hjemme nu?
- Hvad fanden sker der her? - Ikke noget.
Jeg inviterede Dee-Ann over til ...
Du ved, jeg hader, når folk ser mine ufærdige værker.
Dig og din nonfigurative klike er nogle svindlere!
Du er fuld af lort!
Skrub ud af mit store hus!
Sælg du dine tøjbøjleskulpturer på Fisherman's Wharf!
Du kan rende mig!
- Du skal aldrig invitere hende igen. - Det gør jeg heller ikke.
- Vil du have bolden? - God dreng.
Dygtig dreng. Janie, jeg må arbejde.
Må jeg gå med? Nåh nej, det må jeg jo aldrig.
Jeg kan lige så godt lade være med at spørge.
Hvordan slap du herind? Har du ikke hørt, at gæster er forment adgang?
Er det kommet så vidt?
Du er den eneste levende sjæl, jeg kan betro min hemmelighed.
Jeg har malet dem.
Ja, det har jeg. Hvert eneste af dem. Hvert eneste af de store øjne.
Mig.
Og du er den eneste, som nogensinde får det at vide.
Og nu maler jeg et nyt.
For at irritere Walter maler jeg en skør pige, som taler til sin hund.
Jeg har haft en yderst produktiv dag.
Jeg faldt over noget god sladder.
Fru Chiang Kai-shek kommer til byen direkte fra Taipei.
Jeg synes, vi skal overrække hende et maleri.
Vi får Dick til at dække det.
Nej, Dick kan rende mig. Jeg har mødt en ny fyr fra UPI.
Måske ville hun blive glad for et af dine gadebilleder.
Jeg tænkte, du kunne nedkradse et billede af Chinatown -
- med en nuttet, lille pige med store, skrå øjne.
Nej. Hun er en fornem person.
Hun skal da have et værk, der kommer direkte fra dine hænder.
Synes du det? Måske har du ret.
Hun har nok ikke et billede af parisisk gadeliv i sit palads.
Medmindre fru Chiang Kai-shek allerede har et maleri af Cenic.
- Hvad? - Et Cenic.
Den kunstner, som malede alle dine tidlige værker.
Du udtaler det helt forkert. Det var mit tilnavn i Paris.
De andre på akademiet var så vilde med mine billeder, -
- at de kaldte mig for "Geni", men udtalen blev forvrænget.
Jo mere du lyver, desto mindre virker du.
Hvor vover du at sværte mig? Jeg er stolt af mine tidlige Cenic-værker.
Hvorfor malede du så signaturen over? Brug aldrig vandfarver på oliemaling.
Nu lyder du jo skør. Du har set mig male!
Nej, det har jeg ikke.
Det bildte jeg mig ind, at jeg havde, men det var selvbedrag.
På afstand lignede du en maler.
Men tæt på er der ikke meget at se.
Jeg har været i Paris! Jeg har læst på École des Beaux-Arts!
Jeg har tilbragt utallige timer på Louvre -
- helt opslugt af de store mestre!
Walter ...
Har du overhovedet været i Paris?
Jeg ville så gerne ... Jeg ville så gerne være kunstmaler.
Men det gik aldrig for mig.
Jeg vil ikke længere have, at du sover herinde.
Der er tre gæsteværelser i huset. Vælg et af dem.
- Hvor mange er der på lageret? - Der er nok omkring 3.000.
- Er der flere på vej fra trykkeren? - Hvad koster maleriet?
- Gå så. Hvad får du løn for? - Javel, mr. Keane.
Ikke engang et af mine, men et af hendes.
1964 VERDENSUDSTILLINGEN I NEW YORK ALT SKAL STÅ KLAR TIL APRIL
BYGGERIETS SIDSTE ETAPE
Det ændrer ikke noget som helst.
- Jeg kender sandheden. - Og hvad så?
Måske skal vi ryste posen og sætte min signatur under MDH-billederne?
Nej. Jeg hader mig selv for at give dig de forsømte børn.
Ti stille. Du skal ikke hæve stemmen.
Jeg taler lige så højt, som jeg har lyst til.
Nej, du gør ej. Så får jeg dig gjort kold.
Hvad?
Hvis du siger det til nogen, får jeg dig myrdet.
Jeg har forbindelser. Kan du huske Banduccis fætter, likørgrossisten?
Truer du mig?
Fint nok. Så slå mig ihjel.
Jeg har holdt på vores hemmelighed i flere år og har aldrig ...
Ved du, hvor hårdt det var for mig?
Jeg har ingen venner. Jeg har løjet for mit eget barn.
Livet imiterer kunsten. En Keane i tårer.
Hvad er du ude efter, Walter?
Du har altid bagtanker.
Vi er tilbage ved bordet fra vores første stævnemøde.
Jeg kan ikke benægte, jeg har brug for dig og dit talent.
Der er en chance for ... Jeg er så spændt, at jeg ryster.
Verdensudstillingen i New York med 70 millioner besøgende.
På åbningsdagen afslører jeg mit mesterværk.
- Hvilket mesterværk? - Netop. Det er det, vi har manglet.
Da Vinci har "Mona Lisa". Renoir har "Sejlernes frokost".
Hvor er det værk, som kendetegner mig?
Du lyder sindssyg. En kunstner bekendtgør ikke sit mesterværk.
Michelangelo vidste, den var hjemme, -
- da han malede Det Sixtinske Kapel.
Det tog ham fire år.
Vil du høre det allerbedste? Det er til Unicef.
Unicef er sponsor for Hall of Education.
Vi kan endelig give noget tilbage til verdens børn.
RAPPORT FRA VERDENSUDSTILLINGEN
Goddag. Jeg hedder Lowell Thomas.
Jeg står foran et af den moderne verdens fremtidige vidundere.
Hvorfor blev hun? Var det af frygt? Manglende selvtillid?
Hun var fanget i den løgn, hun havde været med til at skabe.
Det at dække over den var værre end selve forbrydelsen.
Hvorfor skulle du absolut love dem et gigantisk format?
Det skal symbolisere alle verdens børn, alle racer.
Hundredvis af triste ansigter, som marcherer ud i intetheden.
Det ultimative Walter Keane.
Der er et forlag, som vil udgive en coffeetable-bog nu.
Sådan en, der oser af stil. "Morgendagens mestre".
Mine tidlige skitser skal vise kunstnerens udvikling.
Ja, hvor er alle dine skitser?
Alle de år på kunstakademiet, og så har vi bare forlagt -
- alle skitserne fra din ungdom.
De må da ligge her et sted.
Jeg fornemmer den sarkastiske tone. Men idéerne er gode.
Krigens forældreløse børn. Tidlige selvportrætter.
Smut. Du forstyrrer min arbejdsro.
Mor? Hvornår er der aftensmad?
Mor? Er du hjemme?
Mor?
Jane. Det er Walters atelier. Du skal gå.
Jeg ved det godt.
- Nej, du ved ikke noget. - Jeg er ikke længere noget barn.
Jane. Jane.
Fem, nej, seks sider. Er der noget, som er gået hen over hovedet på mig?
Han er som hulahopringen. En dille, der aldrig går over.
"... skal afsløres i den store pavillon i Hall of Education."
"Den internationalt anerkendte kunstner er udvalgt ..."
"... skal repræsentere håb for børn over hele verden."
Det er absurd!
Og hvem sad i udvælgelseskomitéen?
Der blev ikke nedsat en komité som sådan.
Vi holdt et lille frokostmøde. Mig, Ed, Jerome og Jeromes kone.
Vi har ikke bekendtgjort, man kunne indsende malerier.
Mr. Keane kontaktede os direkte.
Se nu lidt glad ud. På onsdag åbner verdensudstillingen.
- På torsdag udkommer vores bog. - På fredag søger jeg skilsmisse.
Hvorfor er du altid så sur?
Jeg har i hvert fald i sinde at nyde min eftermiddag her.
Mrs. Teasdale! Jeg er Walter Keane.
Jeg vil bare takke Dem for at afholde denne eventyrlige soiré.
Det var sandelig så lidt.
Keane? Har De set New York Times?
Jeg havde travlt med at forberede mig til dette fabelagtige arrangement.
Jeg synes, De skulle læse den.
TEMAMALERI UDVALGT
skrækkeligt grotesk
Hvordan kan de skrive noget så grusomt?
Hvad rager det dig? Det er mit navn, som bliver trukket gennem sølet.
Er han her?
Ja. Så det var nok bedst for alle parter, hvis De ...
Hvem har skrevet det lort?!
Mr. Keane. Dette er ikke det rette sted.
Måske skulle De skrive et brev til redaktøren.
Bare fordi folk kan lide min kunst, er den så automatisk dårlig?
Nej. Men det gør det heller ikke til kunst.
Kunst skal opløfte, ikke lefle. I særdeleshed i Hall of Education.
De fatter ikke en brik! Hvorfor bliver man anmelder?
- Fordi man ikke selv kan skabe! - Den gamle traver ...
Ikke afbryde! De ved ikke, hvordan det er at falbyde sine følelser!
At stå nøgen foran hele verden!
Hvilke følelser? Det er forlorne amatørsmørerier.
Det er en uendelig række Keane-motiver.
Det gør mesterværket til et uendelig kitschet værk.
Hvad er der galt i at gå efter laveste fællesnævner?
Hva'?!
Det er denne nations byggesten!
Jeg sagsøger hele bundtet.
Alle som en.
Jeg sagsøger den anmeldersvans.
Jeg sagsøger verdensudstillingen.
Jeg sagsøger Unicef.
Jeg knuser Unicef.
Med alle deres små indsamlingsbøsser fulde af mønter.
Men jeg kan ikke sagsøge dig, vel?
Dit var det allerværste bedrag.
Du svigtede mig med det maleri.
Du krydsede grænsen for sentimentalitet og endte i kitsch.
Walter, hold så op.
Du elsker at stille mig i et dårligt lys! Du nyder, når folk ler ad mig!
Luk så op!
Lad mig komme ind!
Jeg kan se jer.
Jeg brænder jer ud.
I springer i luften som en atombombe.
Hvor er I?
Jeg er virkelig ked af, jeg ikke har været en bedre mor.
Jeg skulle have gjort det her for flere år siden.
Hvor kører vi hen? Vi har ikke engang noget tøj med.
Der, hvor vi skal hen, har man ikke brug for meget.
Hawaii.
- Mener du det? - Ja, for Hawaii er paradis på jord.
Der er fugle og blomster og de smukkeste farver.
Der skaber vi os et nyt liv.
Okay? Du er min store pige.
HONOLULU ET ÅR SENERE
Du var godt nok svær at opspore. Jeg havde snart opgivet at finde dig.
- Walter ... - Jeg er en anelse oprevet.
Jeg fik de mærkeligste dokumenter med posten i dag.
Det er separationspapirerne. Jeg vil gerne have, du skriver under.
Handler du nu ikke lidt overilet?
- Walter, jeg vil skilles. - Det gør ondt at høre de ord.
Jeg hader, at det er kommet så vidt.
Nå, men jeg kan vel gå med til, vi går fra hinanden, -
- hvis du giver mig rettighederne til alt, du nogensinde har malet.
- Hvis det er din pris. - Mener du det?
Okay.
Så må vi lave en aftale om fremtidige indtægter.
Hvor mange penge skal du bruge?
Hvis du vil af med mig, sker det på mine betingelser.
Du skal male 100 til af de forsømte børn. 100 nye Walter Keane-billeder.
Jane? Jeg skal lige på posthuset. Vil du med?
Nej, jeg skal surfe med de andre.
- Dine venner er lidt for vilde. - Vær nu ikke så stivnakket.
Du slæber mig helt til Hawaii, og når jeg så endelig får nogle venner, -
- kritiserer du dem. Måske skulle du selv få nogle.
Du ved godt, jeg ikke kan have besøg her.
Ja, for så ville de jo se dine dyrebare malerier.
Goddag. Vi besøger alle her i kvarteret med et vigtigt budskab.
Vi vil fortælle dig om alt det gode, Guds rige vil gøre for menneskeheden.
Set med mine briller er der ikke meget godt, -
- men en masse stolthed og bedrag.
Ved du, hvad der står i andet Timotheusbrev 3, 1-5?
"I de sidste dage skal der komme hårde tider."
"For da vil mennesker blive egenkærlige ..."
Det lyder som min eksmand.
Vil I ikke indenfor?
Det står lige her. "Jehovas tilbedere skal være ærlige i alle henseender."
Tænk, at du lod nogen komme ind.
Der står også: "Ingen løgne. Sig kun sandheden."
"Lad ikke tyvene stjæle mere."
Det er sgu flippet, mand, med alle de kopier.
Du er jo ligesom Warhol.
Warhol er som mig. Den fisselette har stjålet det hele fra mig.
Så er der friske forsyninger. "The Factory" ...
Jeg havde en kunstfabrik, inden han vidste, hvad en dåse tomatsuppe var.
Vi har en helt særlig gæst i dag. En verdensberømt kvinde.
Vi siger aloha og velkommen til Margaret Keane.
Er det sandt, at din mand, Walter, er verdens bedst sælgende kunstner?
Nej, Big Lolo. Alt, du lige sagde, er falskt.
For det første er Walter og jeg ikke længere gift.
For det andet er han ikke kunstner.
Har jeg misforstået noget? Er det ikke ham, der maler de skøre øjne?
Nej. Men han har taget æren for de billeder i ti år.
Jeg er ... den eneste kunstner i familien.
Det er løgn!
Det bringer mit pis i kog, at hun gav scoopet til den radiovært.
Og ikke til en estimeret journalist som mig.
Jeg vidste det.
Hvem vil stjæle æren for det?
Margaret er gået amok. Du må hjælpe mig.
Jeg skal have en historie ud i hele landet, som gyder olie på vandene.
Jeg ved snart ikke. Det er alvorlige beskyldninger.
Men det er vanvittigt! Det giver ingen mening.
Da jeg studerede kunst i Paris, var hun en lille pige i Tennessee.
Se her.
Mine tidlige skitser.
Forældreløse børn i Berlin, 1949.
- Hvorfor skulle hun finde på det? - Hun er jo sindsforstyrret.
Hun skred og flyttede ud i junglen. Blev optaget i en religiøs sekt.
Jehovas Vidner.
Jeg ved ikke så meget om dem.
De fejrer ikke jul, gør ikke honnør for flaget.
Janie må ikke engang komme med til skoleballet.
Han får mig til at lyde skør. Han siger, at han lærte mig at male.
"Hun overførte mine motiver via lysbilleder og farvede dem."
- Hvilken del er falsk? - Det hele.
Jeg har endelig fået det godt med mig selv.
Jeg kan ikke lade Walter tage det fra mig.
Må man godt lægge sag an for Jehova?
17 millioner dollars. Kunstverdenen summer af rygter.
I dag begynder advokaterne at forelægge -
- sagen Margaret Keane mod Walter Keane og Gannett.
Sagen kan resultere i en historisk stor erstatning for bagvaskelse.
Mr. Keane, er De ikke bekymret for sigtelsen?
Jeg er vred som bare fanden, men Gannett står bag mig.
Det hele er overstået inden middag.
Min eneste bekymring er, hvis den kvinde ikke får psykiatrisk bistand.
Undskyld os, mine herrer.
Margaret Keane skal kunne bevise, at vores avis trykkede udsagn, -
- vel vidende at de var falske.
Intet beviser, at vores redaktører kunne vide, påstandene var falske.
Vi fremlægger som bevismateriale 692 artikler og interviews, -
- hvor mrs. Keane angiver mr. Keane -
- som maleren af børnene med de store øjne.
Hvor langt går de tilbage?
Mrs. Keane er fremkommet med påstanden siden 1958.
Dette er en besynderlig sag.
De malerier hænger på museer over hele verden i mr. Keanes navn.
Uanset hvad sandheden er, -
- har mrs. Keane i høj grad medvirket til at skabe denne forvirring.
Gannett kan nok på ingen måde dømmes for injurier.
- Så sigtelsen mod Gannett afvises. - Tak, høje dommer.
- Held og lykke, Keane. - Held og lykke? Går I?
Vi blev sigtet for injurier. De er sigtet for bagvaskelse.
Mr. Keane, De lader til at være uden juridisk rådgiver.
Ønsker De at udsætte sagen for at kunne rede det ud?
Jeg har altid klaret mig selv. Jeg behøver ingen jakkesæt -
- til at forsvare mit ry og rygte. Vi fortsætter.
KEANE-RETSSAG TAGER UVENTET DREJNING
HAN ER KUNSTNER ... OG ADVOKAT?
Jeg er bekymret for min gamle ven Walter Keane.
Måske har Hawaiis hede svitset hans hjerne.
Alt, han ved om retssager, har han fra "Perry Mason".
Jeg alene har skabt al min kunst.
Det er hele mit liv. Det er mit bidrag til verden.
Mr. Keane, De må kun stille spørgsmål.
Når De fører Deres egen sag, må De ikke procedere nu.
I orden.
Det er svært at huske det hele.
Mrs. Keane, hvordan skulle nogen dog kunne sluge Deres historie råt?
Mr. Keane!
Mrs. Keane, De virker som en klarsynet, -
- forholdsvis intelligent kvinde.
Så hvordan kunne De dog indlade Dem på et så vanvittigt fupnummer?
Jeg følte mig tvunget til det.
Du holdt mig i ...
Han dominerede mig.
Han fór i flint, hvis jeg ikke gav ham det, han ville have.
Jeg var bange. Jeg så ingen anden udvej end at gå med på den.
Må jeg minde Dem om, at De taler under ed?
Jeg gav efter.
Jeg tillod ham at tage æren for børnene med de store øjne.
De afspejlede mine følelser. Og det var som at miste et barn.
Men jeg var svag.
Hvis jeg forlod ham, kunne jeg måske ikke forsørge mig selv og min datter.
Han sagde, ingen ville købe dem, hvis det ikke var for hans charme.
Måske havde han ret.
Du har et stort talent for charmerende opførsel.
Og du er et geni, hvad angår salg og pr.
Det lyder, som om du beskriver to helt forskellige mænd.
Den ene er et sadistisk uhyre, og den anden en charmerende livsnyder.
Det er jo sådan, du er. Du er Jekyll og Hyde.
En uhyrlig kommentar! Jeg kræver den slettet fra protokollen!
Afvist!
Det var dig, der var uhyrlig. Du kritiserede mig konstant.
Du ville få mig gjort kold, hvis jeg sagde sandheden. Men det gør jeg nu.
Høje dommer! Denne retssag må kendes for ugyldig.
Du er en løgner! Du har helt mistet grebet om sandheden.
Du bliver ved med at glemme, at du sidder i vidneskranken.
Det her er ikke et ægteskabeligt skænderi. Eller måske er det.
Men vi har ingen interesse i at se jer to skændes.
Jeg beklager mine følelsesudbrud.
Jeg er kunstner.
Måske.
Høje dommer. Jeg indkalder som mit vidne ...
... mr. Walter Stanley Keane.
Sværger De, at De vil sige sandheden og intet andet?
- Eller Gud hjælpe Dem. - Ja.
Mr. Keane, der lader til at være modstridende forklaringer -
- angående tilblivelsen af børnene med de store øjne.
Vil De være så venlig at forklare denne ret, -
- hvem der udførte disse malerier?
Jeg malede de børn.
Koreografien er overflødig. Bare sæt Dem i vidneskranken.
Jeg havde et fantastisk liv. Jeg var kunstner.
God ven af utallige berømtheder, -
- og dog, når jeg ser tilbage på det hele -
- for at etablere, hvad der betød noget, -
- så var det, at jeg viede mit liv til alle verdens udsultede børn.
Det hele begyndte i Berlin. Efter anden verdenskrig.
De forældreløse børn klamrede sig til pigtrådshegnet.
Deres kroppe var sønderrevne.
Deres fingre var afpillede. De havde store øjne.
- Joan Crawford kom hen til mig ... - Mr. Keane! Sæt Dem ned.
Marilyn Monroe ... Wayne Newton og jeg ...
Jerry Lewis ringer og siger: "Du skal male hele familien i klovnedragter."
Miss Natalie Wood kom hen til mig og sagde:
"Det er det allerbedste maleri, jeg nogensinde har set i hele mit liv."
- Nu er De færdig. - Nej.
Jo, De er. Jeg tåler ikke flere vilde udflugter.
De vidner ikke, De forhaler.
Domstolene har travlt nok uden alt Deres vås.
Vi kan sidde her til vores død, -
- men sagens kerne er åbenlyst, at det er påstand mod påstand.
- Så denne retssag er ugyldig? - Nej, den er ej!
Efter min mening er der kun én måde, vi kan afgøre denne sag på.
De skal begge male.
Bær staffelierne herop. Stil et i hver side.
Jeg skal ikke bruge et mesterværk. Jeg er jurist, ikke kunstanmelder.
- Er en time nok? - Ja, høje dommer.
Udmærket. De har fået identiske materialer til rådighed.
Så uden videre falbelader ... Mrs. og mr. Keane: Retten er Deres.
Mr. Keane?
Jeg skal bare i den rette stemning.
Jeg venter på inspirationens muse.
Deres muse har 58 minutter tilbage.
Mr. Keane? Er alt i orden?
Min gamle skulderskade blusser op igen.
Jeg har ... Det er muskelspændinger.
Jeg får medicin mod inflammationen.
Jeg tror ikke, jeg er i stand til at male i dag.
Nævningetinget gav Margaret Keane medhold i alle sigtelser.
Både i ærekrænkelse, følelsesmæssig afpresning og tilsværtet rygte.
- Tillykke, Margaret. - Mange tak.
Hvad vil du kalde maleriet?
Bevismateriale nummer 224.
Margaret, må jeg bede om din autograf?
To ting betød noget for Margaret. Hendes datter og hendes malerier.
Og efter alle historiens skøre drejninger -
- kom hun ud af den med begge dele i behold.
Walter insisterede gennem hele sit liv på, at han var maleren.
Han døde i 2000, bitter og fattig.
Han malede aldrig flere billeder.
Margaret fandt lykken og giftede sig igen.
Efter mange år i Hawaii åbnede hun et galleri i San Francisco.
Hun maler stadig hver dag.
GenerationX - DKs #1! Bedre på www.NXTGN.org
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2015